SOMMERNATTENS SMIL
Her er advokatens teaterbilletter til i aften. Klokken er fire.
Frøken Desirée Armfeldt gjør et gjestespill i aftenens forestilling.
-Den store skuespillerinnen. -Takk, jeg vet det.
-Hva sa han om Desirée Armfeldt? -Han både rødmet og skvatt til.
-Skvatt han til også? -Ja, helt tydelig.
Takk for i dag, mine herrer. Ut i solen! Sommeren er her.
-"Ut i solen!" -Han løper hjem til sin unge kone.
Så ikke sønnen fra første ekteskap skal botanisere i fars lille bed.
-Var Armfeldt og advokaten elskere? -I to år etter første hustrus bortgang.
-Deretter satte hun ham på porten. -Vidløftig kvinnfolk.
-Hun er jo skuespillerinne. -Det forklarer saken.
Adolf! Advokat Egerman er her.
Han kommer snart.
God dag, advokat Egerman.
Bildene av Deres unge hustru er de mest eksellente studier-
-som noen gang er blitt levert fra vårt atelier.
-Et usedvanlig kunstnerisk arbeid. -Motivet er alltid hovedsaken.
Ja, hun er vakker, Anne Egerman.
-Er min hustru inne? -Fru Egerman venter med teen.
Jeg er en smule forsinket.
-Så vakkert det er blitt. -Sommeren er kommet for alvor.
Jeg liker nok høsten bedre. Ikke senhøsten, men den tidlige høsten.
Hvor gammel er Petra? 18 år er en hyggelig alder.
-Er min sønn kommet hjem? -Han leser høyt for fruen i salongen.
"Men dyden gir den dydige våpen, og fristelsen er intet fall."
"Martin Luther: Du kan ikke hindre fuglene i å fly over ditt hode,"-
-"men du kan hindre dem i å bygge rede i ditt hår."
God dag, mine barn. Fru Egerman.
Unnskyld at du måtte vente, men jeg ser du har hatt selskap.
God dag. Hvordan gikk tentamen? Du klarte den selvsagt med glans.
Henrik fikk skryt: "Morsomt med en teolog som ikke er idiot."
-Vedtaket om å bli prest står fast? -Ikke vær slem nå, Fredrik.
Nei, men... Så morsomt, skal vi i teateret i aften?
Hva skal jeg ha på meg? Har du også tid? Så morsomt!
Hva skal jeg ha på meg? Tenk at du har tid til å gå i teateret med meg.
-Se, en teaterbillett. -Vil du heller gå med Henrik?
Når jeg kan gå med deg? Så dum du er, du som aldri har tid.
Hva skal jeg ha på meg?
Den blå med fjærene eller den gule?
Er det en komedie vi skal se? Nå vet jeg det.
-Hvitt passer både til gråt og latter. -Jeg kjøpte bare to billetter.
Jeg antar at komedie er altfor verdslig moro for en åndens mann.
Lille Anne! For å kunne nyte forestillingen bør vi sove middag.
Du unnskylder at vi forlater deg en stund? Vi ses til middag.
-Hold opp med å gå slik. -Hva mener den unge herren?
-Petra vrikker på baken. -Gjør jeg det?
Ja, se, det gjør jeg. Så morsomt.
Å, Desirée...
Som jeg har lengtet etter deg. Desirée...
Fortell noe om grevinnen. Jeg har bare betraktet henne på avstand.
Deres ønske er fullt forståelig, madame de Vilmorac.
Jeg vil etter beste evne forsøke å beskrive grevinnens person,-
-som er altfor allsidig og rik på hemmelighetsfulle motsetninger-
- til å bli fortalt i all hast. -Hennes makt over menn er sjelden.
Grevinne Celiméne de Francén de la Tour de Casas.
-Hvem spiler grevinnen? -Frøken Armfeldt.
Heter hun ikke Desirée? Får jeg låne kikkerten?
Hun så på oss. Hvorfor det? Hun så på oss og smilte.
Alle skuespillere smiler når de takker for applausen.
-Hun er utrolig vakker. -Kjære barn, det er bare sminke.
Man vet jo det at enhver mann har sin verdighet.
Kvinner har rett til å begå synder mot våre menn, elskere og sønner.
Bare ikke det å såre dem i deres verdighet.
Om vi gjorde det, ville vi være enfoldige.
Vi bør i stedet gjøre våre menns verdighet til vår beste allierte-
-og tale ømt til den; behandle den som vårt kjæreste leketøy.
Først da har vi mannen i våre hender, ved våre føtter-
-eller der vi nettopp i øyeblikket ønsker å ha ham plassert.
Lar dette seg forene med den ekte og oppriktige kjærligheten?
Glem ikke, madame, at kjærligheten er et evig spill med tre baller,-
-hvis navn er hjerte, ord, og skjød.
Hvor lett det er å leke med dem; hvor lett kan en av dem gå tapt.
-For en mangel på anstendighet! -Jeg vil hjem.
Jeg forsikrer at grevinnens mangel på anstendighet er høyst moralsk,-
-og at hennes inflytelse foredler mannen på tvers av klasseskillene.
Er teaterstykket ferdig alt?
Fruen er litt dårlig. Petra kan hjelpe henne i seng.
Skål, min sønn.
Så gitarspill inngår i utdannelsen til Kirkens presteskap?
En utmerket vin. Du har god smak. Gledelig at du feirer din tentamen.
-Jeg er så forferdelig ulykkelig. -Ja visst, naturligvis...
Jeg fatter ikke at du er ulykkelig. Du er ung, det er vår, månen skinner.
Du har champagne, en pike som virkelig er svært...tiltrekkende.
Men du er ulykkelig. Ungdommen er voldsomt kravstor.
Men jeg elsker henne ikke. Vi har syndet, og det ble helt...
Kastes du av, så sitt opp igjen før du får angst. Gjelder også i kjærlighet.
Hvorfor blande alt? Erotikk er et leketøy for ungdom og gamlinger.
-Kan ikke et ungt menneske elske? -Et ungt menneske elsker bestandig.
Seg selv, sin kjærlighet til seg selv og kjærligheten til nettopp den.
Men i din alder vet en selvsagt hva det vil si å elske.
Det er forferdelig. En vet ikke hvordan en skal holde ut.
Er du ærlig nå, far?
Petra var så snill. "Bedre lykke neste gang", sa hun.
Hva sa du? Ja, nettopp!
Premierer er tragikomiske. Godt at kvinner ikke tar det like alvorlig.
Da ville menneskeheten dødd ut.
Du vil le av det den dagen også du innser din narraktighet.
-Fruen vil gjerne si god natt. -Jeg kommer, Petra.
Du er en flink pike, Petra. Du får lønnsforhøyelse fra den første.
Ville du bli sjalu-
-hvis Henrik begynte å gjøre kur til meg?
Eller om jeg ble forelsket i ham? Jeg sier det bare som et eksempel.
-Du har litt av noen tanker. -Ville du blitt sjalu? Svar.
Jeg kan ikke svare hvis jeg ikke får sette meg opp.
Jo, jeg ville blitt sjalu. Fordi dere er så unge og jeg så gammel.
Du er egentlig forferdelig gammel.
-Hvorfor giftet du deg med meg? -Er dette et forhør?
-Syntes du jeg var søt? -Ja, du verden. Utrolig søt.
-Annerledes enn andre kvinner? -Det også.
-Og så var jeg bare 16 år. -Ja, jo, det også.
-Jeg var huslig og nesten alltid glad. -Du gjorde meg glad.
Da tenkte ulven: "Lurer på hvordan en virkelig ung pike skulle smake?"
-Vedgå at ulven tenkte stygt. -Kanskje ulven tenkte det en gang.
-Og så ble ulven skuffet. -Hvorfor skulle han bli skuffet?
Du var så ensom og trist den sommeren.
Jeg syntes så fryktelig synd på deg.
Og så forlovet vi oss. Det var mitt forslag. Har du glemt det?
En blir så glemsk når en blir gammel.
Nå skal jeg sove.
En dag skal jeg bli din hustru på ordentlig, og så skal vi ha et barn.
-Ja, ja. -Du må ha tålmodighet med meg.
God natt.
-Det var ikke noe morsomt stykke. -Vi så ikke så mye av det.
Lurer på hvor gammel hun der Armfeldt kan være.
-Ja, ikke vet jeg. -Sikkert femti.
-Å, nei, det tror jeg ikke. -Hun var i hvert fall gammel.
-God natt. -God natt.
"Dyden er evig, skjønt brytes den, er den ikke mer en dyd."
"Ei heller en nylig innstiftet dyd fortjener navnet dyd."
"Dyden står i skarp motsetning til den usedelige handling"-
-"og like mye til den skammelige tanken eller fantasien."
"Men dyden gir den dydige våpen, og fristelsen er intet fall."
"Om dette sier Martin Luth..."
Du hører ikke på det jeg leser. Du sitter og tenker på noe annet.
Jeg tenker på Henriks far.
-Min far er en gammel kyniker. -Jeg synes han er søt.
Han har så fine øyne. Det går et sug gjennom meg når han ser på meg.
-Du er lettsindig og vellystig. -Synd at Henrik er søt i én ende-
-og så gretten i den andre. Jeg mener ikke noe med det.
Henrik er så søt som en liten dukke.
-God dag, Malla. -A, jøje meg!
Mamsell Glad, vil De være snill og vaske kravene mine?
Hvor er herr Almroth nå?
Fredrik...
Fredrik!
Din gamle bukk, ditt fehode, du ser jo usedvanlig menneskelig ut.
-Takk for komplimenten. -Har du fått vondt i hjertet?
Det var ikke derfor jeg kom.
Det var alltid dine edleste attributter som førte deg til Desirée.
Da jeg sov middag hos min hustru i dag, drømte jeg at du og jeg...
Kort sagt, jeg drømte om deg. Jeg hvisket ditt navn i søvne.
-Jeg tror ikke Anne merket noe. -Så gripende.
-I hans drømmer var hun levende. -Er du blitt slem som gammel?
Gammel? Jeg har fyllt 29 i tre år nå. Det er ingen alder.
-Min unge hustru trodde du var 50. -Den lille heksen!
Da vet hun det. På grunn av det du sa om meg i søvne.
Hun virket opprørt, gråt og stilte merkelige spørsmål.
-Anne er ingen gås. -Nei, hun våget å gifte seg med deg.
-Ikke le nå. Jeg skal si noe. -Sitt der mens jeg kler av meg.
Du kan le hvis du vil,-
-men Anne og jeg har vært gift i to år, og jeg har ikke...
Kort sagt, hun er fremdeles urørt.
Undergangen er nær når bukken er blitt omsorgsfull gartner.
Hun passer på meg, og jeg forstår henne.
Hun må få modne i fred og ro.
Jeg vil at hun en dag skal komme til meg uten frykt.
-Du synes å elske henne. -Et tilsvinet ord.
-Har jeg elsket noen, er det hun. -Fredrik elsker. Det er ikke mulig.
En får underlige ideer med årene. Det som kalles varsomhet,-
-ømhet, hensyn og...kjærlighet.
Underlig pike som gir deg andre plager enn tannpine og neglsprett.
Når jeg kommer hjem om etter- middagen, ler hun glad mot meg.
Hun er trassig som et bortskjemt barn.
Hun har et heftig temperament.
Hun er så full av liv at veggene i mitt gamle hus begynner å sprekke.
Hun er øm og kjælen.
Hun liker at jeg røyker pipe, hun holder av meg-
-som om jeg var hennes far. Herregud, jeg er en voksen mann.
Når bukken breker så en ser det, blir man sint på seg selv.
-Hva vil du meg? -Si at det er håpløst med Anne.
-Eller det motsatte, hva som helst. -Jeg kjenner henne jo ikke.
Du må hjelpe meg, Desirée. For gammelt vennskaps skyld.
Ja, det var jo en grunn.
Bortsett fra alle våre herlige kjærlig- hetsstunder er du min eneste venn,-
-som jeg kan vise meg for i all min skremmende nakenhet.
-Hva får jeg til gjengjeld? -Jeg har en ung sønn. Ta ham.
-En ridehest. -For lite.
-Et kjede med ekte perler. -Jeg har så mange jeg vil ha.
Du får din lønn i himmelen.
Å, nei, Fredrik Egerman, jeg vil ha min lønn i denne verden.
-Unnskylder du at jeg bader? -Selvsagt. Skal jeg gå ut?
Ikke gjør deg dum.
-Det blør fremdeles. -Fredrik... Kom hit litt.
Er jeg like vakker som den gang? Har årene forandret meg?
Du er like vakker.
Årene har gitt din kropp fullkommen- hetens manglende fullkommenhet.
Nå er det slutt på fremvisningen. Gå og sett deg i sofaen.
Tar klåingen slutt så jeg får kledd på henne en gang?
-Nå er Malla sur. -Nei, hun er trett.
Holdt ikke Malla styr på meg, ville jeg vært et siv i vinden.
Hun er like forbannet som et siv i vinden.
Synes Malla at herren er vakker?
Jeg kjenner vel Fredrik Egerman, og han er det ikke styr på.
Før Desirée vet ordet av det, har hun passert middagshøyden.
Jeg ødsler min ungdom på de gale mennene.
En skal ikke bli gammel jomfru med for mange riper i glasuren.
Hvor har du min røde kjole? Jeg skal på fest.
På fest med Fredrik Egerman. Vi skal vekke opp gamle minner.
Du inviteres herved høytidelig på et glass vin.
Bort med sorg og bitterhet uro og besvær
Her råder lek og kjærlighet, bekymring bor ei her
La oss bare mores her gleden er vår gode sak
Å elske av fornuften er Eder foreskrevet
Om en ei var forelsket
Akk
Hva ville livet vært
Pass deg, her er det en stor vannpytt.
Å, Fredrik, så stilig du er. Men du skal ha nattlue også.
-Jeg protesterer på det heftigste. -Du kan bli forkjølet.
Hvordan kan en kvinne elske en mann? Kan du svare på det?
Kvinnens utsikt er sjelden estetisk. I verste fall kan en slukke lyset.
-Hvem eier disse effektene? -En mann. Bedre enn å være naken.
-Han er på militærøvelse. -En militær.
Hva er galt med dem? Under uniformen er de som andre menn.
-Kanskje en dragon? -Det er en svært vakker mann.
Hva var det?
-Det var Fredrik. -Fredrik?
Fredrik?! Har jeg...? Jeg mener, har du...?
Det er vel ikke mulig?
Se nå på Fredrik Egerman. Han er rystet og blek som en utvannet sild.
Samtidig er han litt smigret, rørt og uhyggelig sentimental.
"Desirée, har du alene og tapper slept deg frem i alle disse år"-
-"og ofret alt for vår kjærlighets underpant?"
Svar på spørsmålet!
Barnet er mitt og ingen annens.
-Han heter jo Fredrik! -Etter Fredrik av Preussen.
Sov nå. Ikke bry deg om hva den dumme mannen sier.
-Barn ville jeg aldri hatt med deg. -Du passer ikke til å ha barn.
-Drikk nå din toddy og gå. -Jeg ønsker herskapet en god natt.
-Får jeg si en ting? -Alvorlig når det gjelder deg selv,-
-men kynisk når det gjelder andre. Nei, du får ikke si noe.
Det er en verdensbegivenhet at du er rammet av følelser over navlen.
-Men jeg har også følelser! -Ro deg ned nå, Desirée.
-Får jeg si noe? -Nei, det får du ikke.
Jeg skulle ønske at du, din langnesede bavian,-
-at du en gang ble skikkelig knust så det ikke ble en fjert igjen av deg!
-Jeg har lidd ganske meget. -Under hva? Kalosjene?
Advokaten som er like velorganisert i hodet som på skrivebordet.
-Nå vil jeg snakke! -Nei, det er jeg som snakker!
Men du har gjort meg så sint at jeg har glemt hva jeg tenkte!
-Hva ville du si? -Det har jeg glemt.
-Får jeg gå og legge meg nå? -Ja da, kjære Malla. God natt.
-Vil du ha mer sukker? -Nei takk.
Unnskyld min tankeløshet.
Du kjenner vel også ensomheten, på tross av ung kone og voksen sønn.
lblant føles mitt hjem som en kjærlighetens barneskole.
Vi to var i hvert fall voksne. Vi visste hva vi gjorde.
-Særlig da vi gjorde det slutt. -Det var du som gjorde det slutt.
Hva kunne du gi meg? Trygghet? Fremtid? Var du glad i meg?
Jeg var noe pent du kunne skryte av til ungkarsvennene.
-Tenkte du å gifte deg med meg? -Jeg... Min kone var nettopp død.
-Tenkte du å gifte deg med meg? -Nei, jeg tenkte kanskje ikke det.
Der ser du. Forresten moret du deg tappert med andre kvinner.
Du var selve hovedkvarteret.
Tenker jeg på hvordan jeg lot meg behandle, blir jeg nesten sint igjen!
Hvorfor blir du slem og skriker til meg og kaller meg stygge ting?
-Du har alltid vært langsint. -Hvem var det som grov i fortiden?
Hva raker det meg at du elsker din lille pikehustru?
Bryr jeg meg om at ditt hjerte blør? Bare la det blø.
Jeg trodde vi var venner. Jeg forbanner min oppriktighet i sted.
-Din eneste venn er deg selv. -I så fall er jeg som deg.
Jeg har teateret, og jeg er en ganske talentfull skuespillerinne.
Jeg trenger ikke be om hjelp til annet enn å snøre korsettet.
Mine drømmer vil heretter bli strengt monogame.
Jeg er glad for å slippe medvirkning I Deres skammelige fantasier.
De var ikke god som grevinnen. Det burde vært en yngre kraft.
Men De har jo ennå Deres navn, mademoiselle Armfeldt.
Pass Dem så ingen yngre kraft overtar Deres rolle som ektemann.
-Hvem er det? -Jeg frykter at det er Malcolm.
Jeg ber Malla åpne. Malla!
Jeg forbyr deg å åpne. En gentleman møter ikke sin rival-
- frarøvet sine bukser. -Malla, gå og lukk opp.
-Du fryder deg nå? -Malcolm er svært sjalu.
-Er han bevæpnet? -Han gjør kål på deg uten våpen.
-Kunne en kanskje gjemme seg... -Vi er ikke på teateret nå.
En komedie er det jo like forbannet!
Unnskyld at jeg er skitten.
Like utenfor byen stupte min hest, min trofaste Rummel.
Her er noen enkle blomster jeg plukket i et bed her i nærheten.
Så skjønt, kjære Carl-Magnus. Hvor lenge blir du?
Jeg har 20 timers permisjon. Ni timer til deg og fem til min hustru.
Har du noe imot at jeg tar på meg slåbroken?
-Den er dessverre allerede opptatt. -Jeg tenkte den skulle bli ledig nå.
Får jeg presentere? Advokat Egerman, Grev Malcolm.
Sjarmerende.
Advokaten falt vannpytten i porten.
-Håper De ikke slo Dem. -Langt i fra. Ikke en skramme.
-Er De her i yrkessammenheng? -Vi er gamle venner.
Også min nattskjorte er det blitt bruk for. Den passer bra?
-Ikke for liten, ikke for stor? -Takk, helt utmerket.
Ikke for liten og ikke for stor.
Jeg får gå ut på kjøkkenet og se om dine klær har tørket.
Mademoiselle Armfeldt har i seks måneder vært min elskerinne.
Jeg er ytterst sjalu. Andre menn pleier å skamme seg over det.
Jeg skammer meg ikke, jeg er oppriktig.
Jeg tolererer hverken skjødehunder, katter eller såkalte gamle venner.
-Har jeg vært tilstrekkelig klar? -Det er umulig å misforstå Dem.
Lar min herre seg more av dueller?
Jeg har duellert 18 ganger. Pistol, florett, spyd, pil og bue, gift.
Seks ganger er jeg blitt såret, ellers har lykken stått meg bi,-
-eller det kalde raseriet som skaper den seierrike soldat.
Jeg er svært imponert.
Ser De denne fruktkniven? Jeg kaster den tvers gjennom rommet.
Dens mål er fotografiet av den gamle damen. Ansiktet, øyet.
Pass på.
De burde opptre på sirkus.
De er advokat? Deres yrkesgruppe er en slags samfunnsparasitter.
Jeg må uttrykke min beundring for Deres militære oppriktighet.
-Apropos det. Blir det krig? -Hvorfor skulle det bli krig?
Ja, det lurer jeg også på.
-Er De uforskammet? -Ja visst.
-Har dere hatt det hyggelig? -Greven var svært underholdende.
-Var mine klær tørre? Ikke det? -Lån min nattskjorte på hjemveien.
Du bør kanskje benytte deg av det generøse tilbudet.
Slåbroken vil jeg gjerne beholde, om De ikke har noe imot det.
Takk, men jeg ifører meg heller mine egne klær på tross av at de er våte.
Det har De dessverre ikke tid til, advokat Egerman.
Det er sent, og De har det svært travelt.
Gjør som han sier.
-God natt. -God natt.
Her har han sine klær. Desirée hilste hjertelig og sa-
-at advokaten ikke må være lei seg.
Og hun syntes at krangelen var svært opphissende.
Men hun syntes det var kjedelig at noe kom i veien.
Hun hadde jo ventet seg adskillig av forsoningen,-
-hva hun enn måtte mene med det.
-God morgen, lille mor. -Hva er det? Klokken er jo bare syv.
Jeg har gjort det slutt med grev Malcolm.
-Er det en annen? Kjenner jeg ham? -Kanskje.
-Bedre eller verre? -Det spørs hvordan en ser det.
-Nei, se! Kabalen gikk opp. -Den gjør det om en jukser litt.
Du tar feil. Kabal er det eneste her i livet som krever fjellstø moral.
-Hva snakket vi om? -Min tilkommende.
Et svært interessant tema. I det minste for deg.
-Hvorfor ble det slutt med greven? -Han truet meg med en ildrake.
Det var stygt gjort av greven. Men trolig hadde han sine grunner.
-For en gangs skyld var jeg uskyldig. -Da må det ha vært tidlig på kvelden.
-Hva gjorde du da? -Slo greven i hodet med ildraken.
-Hva sa greven da? -Vi vedtok å skilles uten bitterhet.
En avsatt elsker en er venn med, kan brukes til så mangt.
-Hva snakket vi forresten om? -Om det vi snakket om, antagelig.
Ikke som i min ungdom. En gang kastet din far meg ut av vinduet.
-Var det åpent? -Nei. Jeg falt på en oberstløytnant.
-Han ble senere din far. -Min far kastet deg jo ut.
Nei, han ble din far etterpå.
-Å, Gud, som jeg elsket ham! -Hvem av dem?
Han som kastet meg ut av vinduet, selvsagt. Den andre var feig.
-Hvorfor ikke skrive sine memoarer? -Kjære datter...
Jeg har fått denne gården mot løftet om ikke å skrive mine memoarer.
-Kan du ordne en invitasjon til meg? -Lovet jeg det? Det husker jeg ikke.
For én gangs skyld, lille mor, si ja.
Hent invitasjonskortene da.
Hvem kommer? Er det skuespillere, kan de spise i stallen.
Grev og grevinne Malcolm, advokat Egerman, hans hustru-
-og deres sønn Henrik. Jeg akter å gjøre en god gjerning.
Vokt deg for gode gjerninger. De koster altfor mye.
-Og så lukter de vondt. -Du vet ikke hvor god den blir.
-En advokat er alltid bra å ha. -Iblant beundrer jeg ditt skarpsinn.
-Elsker du virkelig det eselet? -Hvem mener du?
-Jaså, det. Jo, ham elsker jeg. -Det er det jeg alltid har sagt.
Desirée, du bekymrer meg. Du har altfor mye karakter.
-Det har du etter din far. -Hvem av dem?
-Hva sa du? -Du hører ikke etter.
-Det har jeg aldri gjort. -Det er derfor du er så frisk.
Visste folk bare hvor usunt det er å lytte til det folk sier,-
-ville ikke folk lyttet så mye og hatt det mye bedre.
-Var det noe viktig vi snakket om? -Er det noe som er viktig for deg?
Jeg er lei av mennesker, men det forhindrer ikke at jeg elsker dem.
Det var vakkert sagt.
Jeg kunne hatt dem utstoppet på en lang rekke, så mange jeg bare ville.
-Er kortene ferdige? -De store bokstavene ble bra.
Takk, jeg tar dem selv.
En kan aldri verge et eneste menneske fra noen slags lidelse.
Og det er det som gjør en så forferdelig trett.
-Hvor er min mann? -Greven er i kjeglehuset, grevinne.
Niklas! Semiramis står sadlet klokken ni. Oppfattet?
Få sendt 50 røde roser til mademoiselle Armfeldt med hilsen,-
-samt 55 gule roser til min hustru uten hilsen. Er det klart? lverksett.
-Er ikke du på øvelse? -Bare en lynvisitt.
-Inspeksjon? -Det kan man kalle det.
-Det var bom. -Du traff ikke engang bildet.
-Hvordan hadde frk Armfeldt det? -Det var en herre der i nattskjorte.
Jeg kastet ut advokaten. I nattskjorte.
-Advokaten? -Egerman.
Advokat Egerman personlig. Folk har ingen moral nå for tiden.
-Stakkars lille Anne. Drar du i dag? -Klokken ni.
-Når kommer du tilbake? -Vi skal til fru Armfeldt i helgen.
Egermans kommer også dit.
Ser du! Midt i blinken.
Tenk om jeg skjøt deg i stedet. Hva ville du sagt da?
-Hva akter min hustru å gjøre i dag? -Kjede meg som vanlig.
Besøk din venninne Anne Egerman. Hun vet neppe om sin manns turer.
-Er du så sjalu? -Jeg godtar at min kone bedrar meg.
Men rører noen min elskerinne, blir jeg en tiger! God morgen.
God morgen, min sønn. Sett deg. Reiser du tilbake i dag?
-Kanskje jeg blir litt til. -Ingen fugl har bygd rede i ditt hår?
-Nei. -I mitt la den nesten egg.
-Hva sa far? -Ingenting. Vel bekomme.
-God morgen, Petra. -God morgen, advokat.
Jeg så alt du gjorde. Ikke var det galt, men ikke helt riktig heller.
Petra vil bare komme seg frem. Men en fjolle er og blir en fjolle-
-om hun så fjoller med kongen.
Det er fruen som ringer.
-Kan Petra børste håret mitt? -Gjerne, frue.
Er Petra uskyldig? Det er jeg.
Jeg vet det, frue. Det kan man se på huden og på øynene.
-Kan alle se det? -Nei, det tror jeg ikke.
-Hvor gammel var Petra? -16 år.
-Var det ekkelt? -Jøss! Det var herlig og fordekt.
-Var Petra forelsket i gutten? -Ja, jeg tror det.
-Har Petra ofte vært forelsket siden? -Jeg er alltid forelsket, frue.
-Ikke i den samme? -Tja, iblant går man lei.
Men da er det så herlig og fordekt med neste gutt.
Nesten alt som er morsomt, er ikke dydig.
Da sier jeg hurra for udyden så lang jeg er.
-Jeg vil bare ha et bånd om håret. -Det er mer kvinnelig satt opp.
Nei vel, som fruen vil.
Hvilken kjole skal jeg ta? Den gule? Jeg tar den blå.
Jeg har ikke så verst figur. Minst like pen som Petras.
-Ville Petra heller vært mann? -Gud bevare meg så forferdelig.
Jeg ville heller ikke vært mann.
Nei, nå skal jeg mate fuglene og stelle mine små blomster.
Vi har tross alt våre plikter. Ikke sant, Petra?
God dag, Beata.
Jeg tenkte at vi skulle ha en riktig god stek til middag i dag.
I dag blir det fisk. Det er klart at fruen kan få stek,-
-men herrene og vi andre spiser fisk til middag.
Hvor skal fruen med vannkannen? Blomstene fikk vann i morges.
-Er ikke det mitt arbeid? -Jo, men nå er det gjort i alle fall.
-Hva leser du? Hva heter boken? -Det vil du likevel ikke forstå.
Jeg krever å få vite hva boken din heter.
-Der kan du se. -For en grufull, gammel slåbrok.
La meg få den. Jeg skal brenne den.
Fy, som den lukter. Den er sikkert aldri blitt vasket.
Hvilke tøfler har du der? Ta dem av med en gang, din gris.
Jeg skal brenne dem også.
Tenk at du bare kan røyke en sånn ekkel, gammel pipe.
Og du skal få en ørefik fordi du kurtiserer Petra. Skam deg!
Kom inn.
Ville min pike noe spesielt?
Jeg er lei for at jeg forstyrret.
-Grevinne Malcolm til fruen. -Nei men, Charlotte! Så morsomt!
-Vil Petra hente saft og kaker? -Det er virkelig sommervarme.
-Så vakker kjole du har. -Får jeg gjengjelde komplimenten?
Jeg ønsker jeg så ut som deg. Med løst hår som en ung pike.
Likevel er vi nesten jevngamle. Hvor gammel er du?
-Og hvor gammel er du? -19. Men jeg fyller snart 20.
Da er nok jeg litt eldre. Hvordan har du det ellers?
Henrik er hjemme. Har avlagt tentamen og vært enormt flink.
-Hvordan har din mann det? -Jo... Jo, bra, tror jeg.
Jaså, han har det bra? Han er ikke forkjølet?
-Forkjølet når det er så varmt? -I natt var det ikke så varmt.
-Jeg forstår ikke hva du mener. -Din mann ble sett i byen i natt.
-Han gikk seg vel en tur. -I nattskjorte?
Hvorfor ikke, om han har lyst til det?
Han kom fra mademoiselle Armfeldts hus. Skuespillerinnen.
-Fredrik er interessert i teater. -Hun har de rene orgier hos seg.
-Vil du ha en kake til? -Er det Beata som har bakt dem?
Som du forstår, løper ikke jeg rundt med sladder.
Og om jeg allerede visste det?
Det kan du prøve å innbille en annen. Jeg tror deg ikke.
Jeg antar at han traff din mann hos frøken Armfeldt.
Hele byen vet jo at greven har et forhold til frøken Armfeldt.
Det raker ikke meg hva det svinet gjør. Jeg svarer med samme mynt.
-Stakkars Charlotte. -Jeg hater ham, jeg hater ham!
Menn er ekle. Overlegne og inn- bilske og med hår på hele kroppen.
Han smiler til meg, han kysser meg, han kommer til meg om natten,-
-han gjør meg gal, han kjærtegner meg, snakker vennlig med meg,-
-gir meg blomster, alltid gule roser,-
-snakker om sine hester, sine kvinner, sine dueller, sine jaktturer,-
-snakker, snakker, snakker!
Kjærligheten er en avskyelig ting.
Likevel elsker jeg ham.
Jeg kunne gjøre hva som helst for hans skyld. Hva som helst!
Så han kan klappe meg på hodet og si: "Når var du en flink hund."
Desirée har styrke og selvstendig- het. Ingen har styr på henne.
-Derfor er Carl-Magnus som besatt. -Jeg kjenner henne ikke.
Alle menn trekkes til henne. Jeg forstår det ikke.
Nå! Det var godt at du visste om det. Da er ingen skade skjedd.
Nei.
Trolig har hun aldri elsket. Desirée.
Trolig har hun aldri elsket. Trolig elsker hun bare seg selv.
God dag, grevinne. Håper De har det hyggelig.
-Vi skal til gamle fru Armfeldt. -Desirée Armfeldts mor?
Da får vi kanskje møte skuespillerinnen.
-Er grevinnen også invitert? -Ja, jeg og min mann.
Du kan dra dit alene. Jeg vil ikke.
Nei, vent. Jeg ombestemte meg. Det skal bli veldig morsomt.
-Hvordan har du det, Fredrik? -Utmerket. Litt forkjølet, kanskje.
Mine damer.
Jeg forstår ikke.
Fortryllende av fru Armfeldt å invitere oss hit.
Advokaten har svært vakre barn, særlig den unge piken.
-Den unge piken er min hustru. -De lever vel et anstrengende liv?
-Mitt yrke kan være en påkjenning. -Sier De det? Det trodde jeg ikke.
-Jeg følger ikke Deres resonnement. -Det har ingen betydning.
Hovedsaken er at en ikke mister forstanden.
Hun heter Petra? Hun er en behagelig utgave av en kvinne.
-Det har nok ingen sagt henne før. -Rolig, Frid. Ta den store kassen.
-Er den til å ha en forlovede i? -Nei, fremtidsplaner.
Da er Frid rette mann for henne. Frid er en fremtidsmann.
-Er de andre gjestene kommet? -Nei, de kommer hvert øyeblikk.
-Her bor herren og hans hustru. -Og sønnen Henrik, hvor sover han?
-Jaså, hun er interessert i det? -Ærlig talt!
Her skal gutten bo. Fint som bare det for slik en liten kar.
Vet hun hvorfor? Dette er et kongelig gjesteværelse.
Jaså? Oj, har det bodd konger her?
Kongen hadde en minister som hadde en skjønn ektemake.
Majesteten fattet interesse for henne.
Da kongen og ministeren var her, sov ministerens der Egermans bor,-
-og kongen lå her inne. Men fruen gikk ikke inn til kongen.
Da ministeren sov, trykket kongen på knappen. Gjør det, så får hun se.
-Nei, han bare tøyser med meg. -Gjør som jeg sier.
Slik kom den vakre kvinnen gjennom veggen med seng og alt-
-for å forlyste seg med kongen.
Bevares, så snedig!
En slik god seng skulle en hatt.
Petra er visst allerede litt av en luring.
Au, ikke klyp.
Hvem er den vakre kvinnen der? Er det Desirée, skuespillerinnen?
Tenk å kunne se ut som henne.
Så morsomt at De kunne komme.
Og dette er Deres unge hustru.
Gleder meg.
-Grev Malcolm, min hustru. -Sjarmerende.
-Adv. Egerman, grevinne Malcolm. -Vi har møttes før.
Charlotte.
-Det gleder meg å se Dem her. -Vi har talt meget om Deres talent.
-Ville grevinnen se sitt værelse? -Jeg vil vaske av meg reisestøvet.
For nå å snakke om automobiler.
Når veien tillot det, fòr vi frem i nesten 30 kilometer i timen.
Jeg har en plan. Den angår i høyeste grad Dem.
-Er De klar til å tale oppriktig? -Selvsagt. Vi er jo fiender.
-Vil De ha en sigarett? -Takk, jeg røyker bare sigarer.
Det skjer av og til at fiender får felles interesser.
Skal en da fortsatt være fiender og se bort fra de felles interessene?
-Ikke to kvinner. -La oss da slutte fred. Midlertidig.
Dessverre har min mann ingen ring i nesen som en kan tjore ham i.
Nei, han har sin frie vilje. Hvilken stand den nå er i.
Dessuten har han sin ustoppelig fungerende mandighet.
-Og den plager ham en del. -Ja, han er et kadaver.
Det er heller synd på ham. Se, nå spilles det krokket der nede.
Hvem er den ubestridte mester? Hvem er røveren?
Hvem gjør den uskyldige leken om til en plagsom kamp om prestisje?
Dette er Deres kule, advokat Egerman.
Jeg er røver og har rett til å slå Dem ut av posisjon.
-Når han ler slik, da er han ond. -Ond og sjalu. På Dem.
Han ble rasende over Deres blikk til advokat Egerman da De hilste på.
-Så ubeskrivelig latterlig! -Så latterlig er det.
Hva går Deres plan ut på?
Det er svært enkelt. De får tilbake Deres mann, og jeg...
-Og De? -Kan jeg virkelig stole på Dem?
Og De får tilbake advokat Egerman?
Menn forstår aldri sitt eget beste. Vi må hjelpe dem litt i gang.
-Og planen? -Først ordner vi bordplasseringen.
Du mener altså, kjære Carl-Magnus, at alle kvinner kan la seg forføre?
Absolutt. Alder, klasse, betingelser, utseende spiller ingen rolle.
-Selv de som er gift? -Ikke minst de.
Da er Deres fremste allierte ikke Deres egen atferd,-
-men den gifte kvinnes ekteskapelige tristesse.
Hva mener De, advokat Egerman? Kan aldri kvinner forføre noen?
-Vi menn blir alltid forført. -Vås. Jeg er aldri blitt forført.
-En mann er alltid på offensiven. -Tydeligvis ikke advokat Egerman.
Før De innleder offensiv, er grunnen for lengst minelagt,-
-og Deres strategi avslørt av fienden.
Strategi, fiende, offensiv... Taler De om kjærlighet eller et slag?
Voksne ser på kjærlighet som en krigshandling eller gymnastikk.
En skal jo elske hverandre.
Jeg kunne forføre advokat Egerman på under ett kvarter.
-Vi svelger ikke så store kroker. -Jo visst gjør dere det.
-Fru Charlotte har rett. -Skal vi vedde?
-De vedder ikke mot Deres hustru? -Topp!
Mine barn, mine venner...
Et sagn forteller at denne vinen ble presset av druer-
-hvis saft springer frem som dråper av blod på skallets lyse hud.
Videre sies det at i hvert fat som fylles fullt av denne vin,-
-tilsettes en dråpe melk fra en førstefødendes svulmende bryst-
-og en dråpe sæd fra en ung hingst.
Disse stoffer gir vinen en hemmelig, eggende kraft,-
-og enhver som drikker av den, drikker på egen risiko-
-og på eget ansvar.
Jeg drikker for min kjærlighet.
Min lykke.
Anne.
Pass på hvordan du oppfører deg.
Tror du jeg godtar hva som helst fra deg? Skal du bestemme over meg?
Ro deg ned. Du vet ikke hva du sier.
Men det vet du? Du med din totale mangel på normal anstendighet.
Når jeg sørger, svarer du med ironi. Jeg skjemmes ved at du er min far.
-Ti, eller gå fra bordet. -Det morer meg å ikke tie.
Nå morer det meg å knuse glasset!
Her er et til. Kast så mange du vil.
De er en stor kunstner. Lider De ikke under løgnen og kompromissene?
Hvorfor prøver du ikke å le av oss?
Det gjør for vondt til å være komisk!
Ro deg ned.
Ro deg ned nå, Henrik.
Hvorfor er ungdommen så nådeløs? Hvem ga dem lov til å være det?
De unge lever høyt på sjansen til ikke å måtte bli like gamle som vi.
Da kunne en like gjerne være død.
Han skal bli prest. Han får betalt for å fremkalle sprekker i sjelen.
Skal du slå til meg? Gjør hva du vil. Men det blir verst for deg.
Tilgi meg.
Tilgi meg, alle sammen.
Henrik, du må ikke gjøre deg noe vondt!
Kan jeg gå og legge meg?
Mitt herskap, kaffen venter i den gule paviljongen.
-Første etappe trodde vi ble verst. -Den mest delikate kommer nå.
-Hva tisker dere om, mine damer? -Kom, vi går til den gule paviljongen.
-Gråter De? -Jeg? Nei.
Skal jeg gå eller bli her eller skrike eller le-
-eller skjære stygge grimaser?
Får jeg smøre litt salve på såret?
Hvorfor gjorde De det?
-De vil gjøre Deres mann sjalu? -Han ser oss jo ikke.
-De er ikke mye eldre enn min kone. -Betydelig mer risikabelt.
Men jeg pleier å si ifra på forhånd. Jeg er en hederlig liten slange.
Nå sier jeg ifra.
Hvorfor er jeg så stygg, så ond, så dum?
Det eneste riktige ville være å ta livet av seg.
Ja, jeg skal dø, det skal jeg. Gå bort i stille verdighet.
O Herre, er din verden syndig, så vil jeg synde.
La fuglene bygge rede i mitt hår.
Ta min elendige dyd fra meg, for jeg klarer ikke å ha den lenger.
Jeg er nok død i alle fall.
Å, Henrik...
Anne.
Jeg elsker deg.
Jeg har elsket deg hele tiden.
Se, lille venn, nå smiler sommernatten.
Tenk at Frid er poet også.
Jo, sommernatten har tre smil.
Dette er det første, mellom midnatt og daggry,-
-når alle unge elskende åpner sine hjerter og skjød.
Der borte i horisonten sitter et smil som er så mykt-
-at en må være svært oppmerksom for å kunne se det.
-De unge elskende... -Ble hun grepet, min lille kjære?
Hvorfor har jeg aldri vært en ung elskende? Kan han si meg det?
Å, kjære, ikke vær lei deg.
De unge elskende finnes bare i et fåtall på jorden.
En kan nesten telle dem. Kjærlig- heten er deres gave og deres straff.
Og vi andre? Hva blir det av oss?
Vi påkaller kjærligheten, roper på den, ber om den, skriker etter den,-
-prøver å etterligne den, tror vi eier den, lyver om den...
-Men vi har den ikke? -Nei, kjærligheten er nektet oss.
-Vi har ikke gaven. -Og ikke straffen.
Hva? Ja, ja.
Hva er det?
Bevares... Skynd deg.
Kom hit.
Anne!
Nå smiler sommernatten sitt andre smil.
Til narrene, dårene, de uforbederlige.
-Da smiler hun vel til oss. -Er du tørst? Vil du ha øl?
-Jeg sa at da smiler hun til oss. -Det stemmer.
-Nå smiler hun til oss. -Vil du gifte deg med meg?
-For en time siden sa du at du ville. -Det var da.
-Du skal gifte deg med meg! -Du er en sterk sukkerklump!
Du skal gifte deg med meg! Du skal, du skal!
Lille Charlotte. Jeg kan nok ikke stole på deg.
Nei, nå må noe gjøres.
Malcolm. Malcolm!
Er du uten moral? Hva om Charlotte våkner? Det blir litt av en skandale.
-Din hustru er allerede våken. -Hva sier du?
-Sengen er tom. -Skynd deg å finne henne.
-Du gjør meg nervøs. Hva sier du? -Charlotte er i paviljongen.
-Med hvem? -Med advokat Egerman.
Snu deg bort. Gi meg mine bukser.
-Hva skal du gjøre? -Lage eggerøre av advokaten!
Han har ertet meg i alt og ett! Han får smake hvepsens brodd!
-Er du så sjalu? -Det kan tukles på min elskerinne,-
-men rører noen ved min hustru, blir jeg en tiger!
Gå ut, Charlotte. Advokat Egerman og jeg vil være alene.
Jeg ber deg innstendig om å gå.
Advokaten og jeg skal spille rulett.
Russisk rulett. De ville vært fortapt om vi møttes med våpen i hånd,-
-så jeg foreslår en duell som gir Dem og meg helt like sjanser.
Revolveren er ladet med ett eneste skudd.
En lukker øynene, ruller magasinet, retter våpenet mot tinningen-
-og trykker av. Vi gjentar begge fremgangsmåten to ganger.
Det gir tolv mot to.
-Er herrene i paviljongen ennå? -De ønsker å være uforstyrret.
-Hvorfor, om en tør spørre? -Det er en slags rulett.
Nå snurrer jeg våpenet. Den løpet peker på, begynner.
Skål for alle trofaste hustruer.
For Dem, grev Malcolm.
En utsøkt cognac.
Den ble innført i 50-årene av en kjær venn av gamle fru Armfeldt.
Han ble senere drept. l en duell.
-Skuddet satt i neste hull. -Tillat meg å si: De imponerer meg.
Dette er ikke mot, min herre.
Deres skål!
Det er vel ikke noe galt med mekanikken?
Deres hustru har visst rømt med Deres sønn. Er det sant?
Det er sant.
Skål for ungdommen, advokat Egerman.
Jeg ladet den med sot, for pokker!
Tror du en adelsmann våger sitt liv for en lovvrenger?
Du er avskyelig.
Dere er like latterlige, du og Desirée og alle andre. Kåte og troløse.
Carl-Magnus Malcolm. Snu deg rundt og se på meg.
-Nå? -Du har glemt middagens veddemål.
-Herregud, veddemålet... -Jeg måtte holde advokaten fra livet.
-Men du nøt det. -Carl-Magnus, se på meg igjen.
Jeg kan aldri få ro.
-Står du ikke ved ditt ord? -Selvsagt. Hva ønsker vinneren?
Lukk øynene.
-Hva ønsker vinneren? -Deg.
-Det er umulig. -Ditt ord.
-Jeg gir meg. -Sverg å være meg tro i minst...
Jeg skal være deg tro i minst syv evigheter av nytelse,-
-18 falske smil og 57 kjærlige hviskninger uten innhold.
Jeg blir deg tro helt til den store kjedsomheten skiller oss ad.
Kort sagt: Jeg blir deg tro på min måte.
-Gjør det vondt? -Ja, det gjør vondt... Gå din vei.
Husker du hva du sa: "Du er min eneste venn i verden"-
-"for hvem jeg kan vise meg i all min skremmende nakenhet."
For et sukk, min venn. Men det er svært synd på deg også.
Det er voldsomt, voldsomt synd på deg. Det er virkelig en tragedie.
-Jeg vet ingen det er så synd på. -Du er svært morsom.
-Ditt fall ble stort, Fredrik Egerman. -Ja, mitt fall ble meget stort.
Men du faller mykt.
-Gå ikke fra meg. -Vi avgir ingen løfter, advokat.
De er et kjedelig, vanlig menneske, og jeg er en stor kunstnerinne.
Jeg må gå og legge meg litt. Jeg er helt fortumlet.
-Hva gjør du? -Legger din kjærlighet i min lomme.
-La meg ikke sitte ensom tilbake. -Jeg er jo her.
-Det er bra. Virkelig svært bra. -Ja, det er bra.
Kan du si meg hvorfor du døpte Lille-Fredrik til Fredrik?
Er ikke det et fint navn på en liten gutt?
-Lover du å gifte deg med meg?! -Au! Bare du slipper ørene mine!
-Lov først! -Ja, jeg lover! Au!
-Sverg ved alt du holder hellig! -Ved min manndom, jeg sverger!
Da kan vi vel anse oss forlovet.
Fred over Frid. Nå er han kommet til helvetet.
Opp og hopp, tjukken! Hestene skal stelles.
Skjønnere liv enn dette finnes ikke!
Da smilte sommernatten for tredje gang.
Ja, du min lille sukkerklump.
Til de sorgfulle, de nedtrykte, de søvnløse, de forvillede,-
-de redde, de ensomme.
Men narrene tar seg en kopp kaffe på kjøkkenet.